Tekstet af NG Serier Udgivet på Hounddawgs
Du skal til Mere. Hent min søns brud. Tag Elvina med.
- Hvorfor? - Hun kender deres skikke.
Min mor ønsker at adskille os. Derfor sender hun dig med.
Jeg har set, du kigger på Elvina og hun på dig. På en helt særlig måde.
- Sandorme. - Løb!
Du er i live.
Abrecan vil vide, om du vil hjælpe ham.
Hun giver dig ikke, hvad du vil have. Det gør jeg.
Warig. Deres allierede samler sig.
Denne gang vil de udslette os. Allesammen.
Jeg har en datter at begrave.
Lad mig gå så jeg kan blive Sleans brud.
- Støtter du Rheda? - Ja.
Se lige dig.
Hjernedøde svinelort! Du skulle have lært at klatre!
Der fik jeg dig. Så kan du lære det.
Du og alle dine.
Tekstet af NG Serier
- Krigen er på vej. - Hvem siger det?
Gorrik, Lensherren fra Mere. Han tror, at Wariggerne rejser sig igen.
Hvis de gør, tager vi til Mere. Står sammen med dem og kæmper.
Det er ikke kun Mere. Vi blev angrebet af Warig i Edgelands.
De har ikke angrebet bønderne der i 20 somre.
Hvis krigen kommer til Shieldlands, vil de indtage Herot.
Vi er ikke forberedt på et angreb.
Der plejer at være en mur af spyd, og vagttårne for hver 40 skridt.
Nu er der en håndfuld spyd ved hovedporten og få Huskarlar som vagt.
Så få det ordnet. Og kom med min nye datter.
Jeg gik med til dette bryllup for at styrke stammerne.
Hvis der er krig forude, så vil alle være taknemmelige for det. Selv Slean.
Fortæl mig, denne Mara, hvordan er hun?
Hun døde. Havfeber. Elvina gjorde alt, hun kunne.
Hvad?
- Alt dette for ingenting? - Nej, ikke for ingenting.
Vi har en brud. Bare ikke Mara.
Hendes navn er Kela, Gorriks anden datter.
- Er du så utålmodig efter at se din brud? - Jeg er utålmodig efter at se dig.
Dette bryllup ændrer ikke mine følelser for dig.
- Det ændrer alt. - Kun formelt.
Det ændrer ikke på, hvem jeg elsker eller hvem jeg tager med i seng.
- Hun passer på mig. - Du skal ikke være bange.
Alle her er dine venner.
Hvad betyder det, hvor jeg var? Jeg er tilbage og har arbejde at gøre.
- Med den arm? - Det er ingenting.
- Hvordan vil du arbejde sådan? - Jeg klarer det.
- Det er bare en skramme. - Den skramme stammer fra en pil!
Hun var sammen med dig? Du lod hende blive såret.
Det var ikke min skyld.
- Hun er kun et barn! - Jeg er ikke et barn!
Lad ham være. Breca kunne intet have gjort!
Folk døde og det var min skyld. Er du så glad?
Kom nærmere i fred.
Jeg er Kela fra Mere.
Fra min fader og min klan, bringer jeg dig hilsner og god vilje.
Jeg er Rheda fra Herot. Du er mere end velkommen i mit hjem.
- Jeg kondolerer for dit tab. - Tak.
Kom. Det er din forlovede.
Min søn, Slean. Brylluppet vil styrke begge vore folk.
Men mere end det. Jeg håber, I bliver lykkelige sammen.
Fortæl os om dit hjem. Det må være meget anderledes for dig her.
I har bestemt mere guld, end vi har.
Vi har også jern. Herot laver de bedste våben i landet, som din far ved.
Han er glad for medgiften, du sendte. Mere er godt udrustet nu.
Jeg hører, at Warig har skabt problemer for din far. Han frygter, de kommer igen.
De dræbte min moder, slagtede vores folk og ingen kom til undsætning.
I årevis har de holdt sig på afstand.
Nu er de tilbage. De har en leder, en profet kalder de ham.
Og han fortæller dem at tiden er inde til vaske Shieldlands ren med rødt blod.
Ikke mens Herot regerer. Du er sikker her.
Slean, rid til Bregan. Fortæl Abrecan om denne Warig profet.
Hvis de kommer, har vi brug for vores allierede. Kom.
Stå der.
Abrecan, der er noget du skal se. Alene.
- Hvor ligger Sleans loyalitet? - Hos din søster.
Brylluppet hun arrangerede med pigen fra Mere. Han ærer det.
Han virker besluttet på at være en loyal søn.
- Og alligevel lod han dig gå. - Hvorfor dræbe budbringeren?
Han ved, du står bag det hele, drabet på Bayen, Scoranns død.
- Det var ikke meningen, Scorann skulle dø. - Det er Rheda da ligeglad med.
Hvis jeg var dig ville jeg passe på mig selv.
Dette er løbet fra mig.
Du ved godt, at alt Slean skal gøre er at fortælle -
- Rheda om dine gerninger. Du mister alt.
Hvis Slean ville ødelægge mig, havde han gjort det ved samlingen.
I stedet skød han skylden på Varni.
Han er en mand, hvis ambitioner er i krig med hans samvittighed.
Og det er nyttigt for mig.
Han kender Herot og systemerne, og det kan jeg udnytte.
Jeg kender det blik.
- Gør du? - Det der skete før -
- skal vi lægge bag os. - Hvorfor?
- Jeg ved, du ikke elsker Slean. - Slean har intet med dig -
- og mig at gøre. - Så der er dig og mig?
Jeg vidste det.
- Stop det. - Jeg vender ryggen til -
- og du stjæler min kvinde!
Skal vi gå indenfor?
Er du gået fra forstanden?
- Hvad sker der? - Der sker ingenting.
Jeg rider til Bregan, som du bad mig om. Vi har brug for vores allierede, ikke?
Det er sket. Det er forbi. Lige som du ønskede.
- Hvad betyder det? - Beowulf og Elvina er sammen.
Var det derfor, du sendte dem til Mere uden mig?
Nej, ikke derfor.
Så er det bare et heldigt tilfælde for dig? Men det tror jeg ikke på.
Uanset hvad jeg har, tager du det fra mig!
Slean, vent!
Forstår du overhovedet meningen af ordret diskretion?
Det har taget ham uger at komme ovenpå. Ødelagt nu. Alt er værdiløst.
Er det min skyld din søn vækker modstand, hvor han dukker op?
En trold! Den angreb mig. Forsøgte at dræbe mig.
Hvor?
I skoven, lige ved grænsen til vores lod, ved de gamle stenbrud.
Vi behøver beskyttelse. Der er farligt derude. Aftalen var, du skulle passe på os.
- Hvor er trolden nu? - Den er død.
- Jeg dræbte den. - Dræbte du den?
Det var ikke meningen.
Når de opdager, at vi dræbte en af deres, vil de slagte de minefolk, de kan finde.
Og så... vil de komme efter os.
Men hvorfor angreb den dig?
Aner det ikke. Normalt lader de os være i fred.
- Vi passer vores, de passer deres. - Du må have gjort et eller andet.
Jeg siger bare... Den angreb mig, som var den skør.
Den ligner ikke en, der vil hævne en død ven.
Nej. Han er glad.
- Hvad er det? - Salt.
Vi lægger det ud. Det gør dem rolige.
Trolde er bjergfolk. Kan de ikke få salt fra sten, får de det fra rødt blod.
- Ja? Rigtigt. - Er du sikker på du har lagt dit ud?
Selvfølgelig gjorde jeg det. Jeg er ikke en idiot.
Denne vej. Jeg vil vise dig den, jeg dræbte.
- Jeg tror ikke, du dræbte den nok. - Den... Den var der. Den var død.
Det var nok nærmere noget du bilder dig ind.
- Har du drukket? - Nej.
Godt, ja, ja, men jeg sværger, jeg prøvede at komme op i træet.
- Men så... Jeg fik... - Du dræbte den. Godt.
Drukket hvad, helt præcist?
Vi er ikke kommet helt herud for ingenting.
- Jeg er tørstig. - Ja.
Følg mig.
- Skal jeg have ondt af pælen eller dig? - De lod dig forlade salen? Overraskende.
De blev distraheret.
Og... jeg var nysgerrig efter at se, hvad der sker der.
De smelter jern.
- Hvad mener du om Slean? - Jeg så ham knap, før han red af sted.
Jeg kan ikke forestille mig noget værre end at være gift, være forelsket.
Hvem talte om kærlighed? Det handler om magt, ikke andet.
Alle har et eller andet arbejde.
- Hvad er mit? - Aner det ikke.
Gift dig med Slean. Vær en god kone.
- Det er ikke et arbejde. - Jeg tror, du kan gøre, hvad du vil.
Vishka! Jeg hørte du kom i klammeri med en Warig.
- Gode nyheder rejser hurtigt. - Se på dig! Jeg ser -
- væk en enkelt gang, og du roder dig ud i et slagsmål.
Har du det godt, trods det? Det var ikke for slemt?
- Elvina ordnede det. - Hvor mange ordnede du så?
- Eller flygtede de bare ved synet af dig? - Brinni, det er Kela fra Mere.
Så du er en kriger.
Alt der kommer gennem porten er mit ansvar.
Virkelig? Du må være god.
- Nå... - Så god er han ikke.
Vorhelm! Vorhelm, din dovne dranker!
Hvor helvede har du været henne?
Det er Vorhelm, min bror. Det er Beowulf, fogeden.
- Og jeg er Breca. - Hallo.
- Ordnede du trolden? - Hvilken trold? Så du den også?
Nej, men...
- Den er væk. - Væk?
- Hvis den nogensinde har været der. - Det er ikke noget man forestiller sig!
Se! Se! Min økse, Beowulf fandt den.
- Det er beviset! - Måske, hvis du drikker det her skidt.
Det er hjemmebryg.
- Virkelig? - Vil du smage det? Det er gode sager.
Ryttere nærmer sig! Åben portene!
Slean!
Nå, nå. En uventet fornøjelse.
Der er sager vi skal diskutere.
- Dette er min Saray. - Kom indenfor. Få varmen.
Du har ingen fjender her, Slean.
Det skal jeg nok selv bedømme. Ikke sandt?
- Jeg troede minearbejderne sov i træerne. - De fleste gør. En god sikkerhed.
Men du kan ikke brygge dette deroppe. Så Vorhelm og jeg, vi tager chancen.
- Hvad er den lavet af? - En slags rod, -
- der ligner en hestediller.
Okay. Er du sikker på, at vi alle ikke kommer til at se usynlige trolde?
Den var ægte. Okay? Den var ægte og den var stor.
Godt, så hvis vi siger, at den var ægte.
Der har ikke været et troldeangreb her i flere år. Hvorfor nu?
Nogle gange bliver de tossede. For det meste gamle hanner.
- Så den gammel ud? - Det aner jeg ikke? Det lignede en trold.
Ja, ja, Du troede, at den var død. Og så... var den det ikke.
Er du sikker på, at det var en trold? Det var ikke en busk eller en kæmpe kanin?
Har der været andre angreb?
- Er der noget, der vækker dem? - Ikke hvad vi ved af. Hvorfor?
- Jeg kan se bunden her. - Der er det med trolde, at...
Det går sagtens. Du holder dig til minerne, og de holder sig til skoven.
Du lægger salt ud til dem. Du holder dig fra deres sti. Og du begynder at tænke, -
- at de er gode nok. At de er fredelige.
At de ikke er bæster. Men det er de.
En skål. For godt helbred.
- Hvad bringer dig til Bregan, Slean? - Min moder sender en advarsel.
Warigerne følger en seer, der er fortaler for krig.
De presser allerede Mere og de har angrebet i Edgelands.
Hvis de kommer, kan Herot... eller Bregan være næste stop.
Og vi ved begge, at... Herot ikke er klar til krig.
Derfor sender min moder mig til hendes mest betroede broder.
Hvis Alliancen holder, står den stærkt.
Hvem skal fortælle hende, at hun tager fejl?
Saray.
Jeg tror, at Slean gerne vil tale med mig alene.
Selvfølgelig.
- Nå? - De taler sammen. Alene.
Hvis du spørger mig, så bør vi dræbe Slean, mens vi kan.
- Få det til at ligne en ulykke. - Og hvorfor skulle nogle spørge dig?
To simple opgaver. Hold Scorann væk fra Samlingen og få Slean på vores side.
Du? Du fejlede begge.
Med det, mistede du retten til at have en mening.
Nogle gange, tror jeg, du glemmer, at du blot er healer.
Du bevarer liv.
Jeg tager det, og jeg gør det uden tøven.
Så kommer den store mod mig. Hurtigt!
Som en bjørn! Og den anden tager mine ben, og så ligger jeg der. Bang.
Og med det samme er den store på mig, holder mig nede.
Jeg sværger, at jeg kunne mærke livet blive mast ud af mig.
- Hvad gjorde du så? - Jeg troede, at det var slut.
Og så kommer den stores mand ind.
Han begynder at sparke mig, og hun begynder at skrige og slipper mig.
Så jeg tog chancen og løb, og jeg stoppede ikke før, jeg nåede ind i skoven.
Og jeg fik aldrig mit tøj igen.
Hvad med dig? Har du prøvet, at det var på et hængende hår?
Hele min fortid har været på et hængende hår!
- Hjælp! Vorhelm! - Den er ægte! Den er ægte!
- Beowulf? Greff? - Hjælp!
Greff!
Klatr op!
Scorann er død på grund af dig.
Hvis du ikke var min onkel, ville jeg tage dit liv.
Eller dø i forsøget.
- Jeg ved, at dine mænd vil dræbe mig. - Er det, hvad du tror?
Slean, jeg ønsker dig ikke død. Jeg vil have, at du skal være Lensherre.
- Hvorfor? - Du styrer allerede Herot.
Minearbejderne og Jernsmelterne kender dig.
Huskarlar adlyder dig. Du er allerede Lensherre på nær af navn.
Jeg tror, din plan er, at få mig til at dræbe min moder.
Og når du har gjort det, har du ikke længere brug for mig.
Jeg elsker min søster. Og jeg ville aldrig gøre hende fortræd.
Men hun er ikke den leder, som vore stammer skal bruge.
Du ved det. Herot skal have en sand Lensherre.
Og Shieldlands har brug for en sand Jarl til at lede stammerne.
Begge skal være krigere. Mænd...
Som ved, hvordan de beskytter deres folk. Du kunne være én af dem.
Og jeg den anden.
Hvis vi gør dette...
- Må der ikke ske min moder noget. - Det lover jeg dig.
Men du ved, inderst inde, at hun ikke kan lede os til sejr.
Man skulle tro, at et ægteskab ville være det nemmeste i verden at håndtere.
I stedet har vi en afløserbrud...
Og en brudgom der slås i gaderne med sin egen foged.
Hvem ved, hvor længe der går før han køler ned og kommer tilbage?
Er det stærkt nødvendigt, at gommen er tilstede ved et bryllup??
Det hele er nok meget nemmere uden ham!
Da du var hos Varnierne, trænede du med våben?
Hver dag.
- Enhver kriger? - Enhver kriger.
Enhver kvinde. Hvert et barn der var stort nok til at holde et sværd.
Krigerne er meget vel ulvens tænder.
Nogle gange skal bæstet også bruge sine klør.
- Det er det, Beowulf tror. - Hvis der kommer en krig... -
- må vi forberede os. - Giv ham det fornødne, når han er tilbage.
Breca!
Hvor er trolden?
- Jeg besejrede den. - Så den angreb ikke kun en gang.
- Den kom tilbage. - Det er ikke normalt.
Noget pressede den til det.
Herovre! Det salt jeg lagde til dem.
En frisk portion.
Den er meget let.
Hvad er det?
Sand.
En smule salt for at dække det, og resten er bare sand.
De gamle her er gode, men...
De er næsten opbrugte.
- Så når de kommer til de nye... - Vil de kun få en mundfuld grus.
De vil gå amok.
De vil dræbe alle!
Vi har brug for mere salt.
I to har talt hele dagen.
Ja, der var en masse at sige.
Han er en god mand.
- Har han bedt dig sige det? - Det er sandheden.
Sig mig engang.
Hvis Abrecan var en fattig fisker og ikke en lensherre?
Hvis hans hænder var dækket af fiskeskæl og gennemskåret af linerne?
Ville du så stadig elske ham?
Du tror det måske ikke, men jeg har kendt både godt og ondt.
Jeg har stået over for begge dele.
Og jeg har gjort slemme ting med slemme mænd med de værste begrundelser.
Abrecan er en god mand.
Angrib landsbyen! Dræb dem alle!
Ransmænd!
Kom så!
Afsted!
- Ransmænd fra Wulfing! - Ind med dig.
Hold dem tilbage! Forsvar væggene! Få portene lukket!
Er du på min side?
Eller vil du hellere hjem til Herot?
Så er det nu!
Afsted!
Lad pigen være. Indtag porten!
Fortsæt!
Brænd det hele!
Stop dem!
Ned til båden!
Ned til bådene!
Kan du mærke det? Det er nederlaget.
Kom nu!
Efter dem!
Nej, nej. De er væk.
Men de har betalt prisen.
Ikke så dyrt, som vi har.
Men de vender ikke tilbage.
De ved, at vi vil være klar.
Vi må tænde signaltårnet. Advare de andre stammer.
Nej.
Nej, intet signal.
Lad os se, hvordan Beowulf klarer sig uden en advarsel.
Det vil svække min mor overfor hendes folk og Alliancen.
Jeg vidste, jeg havde ret om dig.
Hvad er der?
Hjælp mig!
- Få ham indenfor nu. - Læg din arm om mig.
Åbn portene!
- Portene! - Hurtigt!
De er alle værdiløse.
Nogen gjorde det for at skade os.
- Tror du, det er Warig profeten? - Nej.
Det er ikke en mudderfødt trussel.
Den, der står bag det her, er en mand...
En forræder.
En forræder i Herot?
Det tror jeg ikke.
Skrab alt det salt, vi har i Herot, sammen.
Det burde være nok til at formilde troldene, indtil vi kan skaffe mere.
Saltet kom fra Bregan. Nogen der gjorde det mod os.
Eller nogen ville have det til at se sådan ud.
Varnierne ønskede at købe minearbejdernes malm.
Det kunne være deres gengældelse.
Måske.
Jeg tager til Bregan og ser, hvad jeg kan finde ud af.
Min bror vil hjælpe dig med at finde forræderen.
Det er et rent sår, ikke for dybt.
- Vi kan forbinde det. - Gu' er det ej rent.
Sværd fra Wulfing er fyldt med snavs!
Rolig!
Send Vlade afsted for at se, om de er på vej til Herot.
Lig stille.
Vi mistede Rennick og Tove for en smule guld.
Så slår vi til igen!
Vi har allerede såret deres lensherre.
- Han kan være død nu, Jogan. - De er mange flere end os!
- De er svage! - Nej!
Vi tabte dette slag.
Tager vi så hjem?
Med halen mellem benene?
Uden noget at fremvise for vores klan eller din bror, vores krigsherre?
Eller måske...
Vi overlader fiskerne til deres fiskeaffald -
- og går mod et andet mål, et større mål.
Bregan har ikke tændt deres advarselssignal.
Herot ved ikke, at vi kommer.
Det er dem, vi kan overraske.
Og det er der, vi finder guld og jern.
Vi slår til dybt i deres hjerte.
Og denne gang -
- lader vi ikke hunden bevogte båden.
Få fat i hunden! Den skal med os.
Gør hvad du skal for at beskytte Herot.
Vores fjender er på vej.
Klar?
Vi tager til Herot og slår deres struber ud.
Tekstet af NG Serier Udgivet på Hounddawgs
- Jeg fulgte dem til Draca-broen. - Godt.
Så er de på vej til Herot.
Ransmænd fra Wulfing dræbte min mand.
- De må ikke tro, vi er svage. - Vi er svage!
- Hvor er Kela? - Hun er smuk. Hun er værdifuld.
Jeg er ligeglad med, hvordan du gør det, men få hende tilbage.
Vishka, kast øksen hen til mig.
Kast den!